Udgivet på Hounddawgs
Danske tekster: SUBLiME
Sov du bare videre.
Der var engang, før jeg blev til -
- hvor du græd og græd, og så TV dagen lang.
Indtil du blev en zombie.
Men så susede jeg ned fra himlen, gennem ovenlyset og ind i Rum.
Og jeg sparkede dig indefra.
Og så skød jeg ud på tæppet med øjnene vidt åbne.
Og du skar navlestrengen over, og sagde: "Hej, Jack!"
Mor, jeg er fem.
- Jeg er så gammel nu! - Du er sådan en stor dreng, nu.
Godmorgen, lampe. Godmorgen, plante.
Godmorgen, æggeslange.
Godmorgen, tæppe. Godmorgen, klædeskab.
Godmorgen, TV. Godmorgen, håndvask.
Godmorgen, toilet. Godmorgen, alle sammen.
- Det er min fødselsdag, jeg er fem. - Jeg ved det.
- Spis din vitaminpille, det er den sidste. - Vitaminer.
- Gør din dårlige tand ondt? - Ja.
Tænker det væk. Jeg er ligeglad.
Hvis du er ligeglad, er det lige meget.
Du har ret.
- Ved du, hvad vi skal i dag? - Hvad?
Vi skal bage en fødselsdagskage.
- En fødselsdagskage? - Ja.
- Som på TV? - Ja, men i virkeligheden.
Det er løgn.
Bagsiden.
En, to, tre, -
- fire, fem, en, to, tre, fire, fem. Værsgo.
Godnat, Dora. Tak skal du have.
Jeg elsker dig.
Sluk for TV'et.
Jeg vil vokse, til jeg bliver en kæmpe.
- Se, mor, jeg er stærkere end Samson. - Ja, du er.
Jeg bliver kæmpen Jack. Kæmpedræber!
Flyver ud gennem ovenlyset med min hund Lucky.
Og bum, bum, bum, mellem alle planeterne.
Lad os strække ud. Godt klaret.
Skift ben.
- Gør det. - Jeg gør det.
- Som en frø. - Armbøjninger.
Okay, tid til at løbe.
Den der. Nej, jeg mente den væg.
Jeg mente den væg? Nej, jeg mente den væg.
Den væg...
- Stort rundt æg. - Det er godt.
- Er det dejen? - Ja, og der skal smør i.
Smør!
Ja, ælt det i.
- Jeg håber, du fik den. - Hvorfor gør du det ikke?
- Kan du klare det? - Ja.
- Hokus Pokus. - Nu stearinlysene!
Vi har ingen stearinlys. Jeg ved det.
Du sagde en ægte fødselsdagsgave. Det betyder tændte stearinlys.
Jack...
Det er stadig en fødselsdagskage, uden stearinlys.
Du skulle have bedt om stearinlys i søndagsgave, ikke dumme bukser.
Jeg beklager.
Men jeg må bede om ting, vi har brug for. Ting han let kan skaffe.
Men gamle Nick kan skaffe alt, med magi.
- Vil du smage kagen? - Nej!
Jack...
- Lad os prøve en lille bid. - Jeg sagde nej!
Kom her.
Næste uge når jeg bliver seks, skal du bede om rigtige stearinlys.
Du mener næste år.
Og Edmond flår sig vej ud af sækken -
- og svømmer til øen Monte Cristo.
Og han graver skatten op, som hans ven havde fortalt om.
Han køber en stor yacht, -
- og sejler hjem til Frankrig.
Og da han kommer frem, beslutter han at købe øen, -
- og kalde sig selv for Greven.
Og sværger hævn over alle dem, der var onde mod ham.
- Må jeg få mere fødselsdagskage? - I morgen.
Bare et lille stykke.
- Vi har allerede børstet tænder. - En sidste historie?
- Kom nu. - Det er sent, sengetid.
Syng.
En aften da solen gik ned
Og jungleilden brændte
Ned af stien, kom en vagabond gående
Og han sagde, drenge jeg vender ikke om
Jeg går til et land, der er langt borte
Ved siden af krystalspringvandet
Kom med mig, gå hen og se
Det store kandisbjerg
I det store kandisbjerg
Er der et land, der er lyst og klart...
- Her er bukserne. - Tak.
Druerne var alt for dyre, så jeg købte en dåse pærer.
Hvad er det? En fødselsdagskage?
Det skulle du have sagt, så havde jeg købt en gave.
Hvor gammel er han blevet, fire?
Fem.
En, to, tre...
Der er Rum, og så det ydre rum.
Med alle TV planeterne. Og så er der er himlen.
Plante er virkelig, men det er træer ikke.
Edderkopper er virkelige.
Og myggen, som sugede mit blod.
Men egern og hunde findes kun på TV.
Bortset fra Lucky, han er min hund, og han kommer måske en dag.
Monstre er for store til at findes, og det samme gælder for havet.
TV folk er flade og lavet af farver.
Men du og jeg findes.
Gamle Nick. Jeg ved ikke, om han findes.
Måske halvt.
48, 49...
50, 51...
- Hvad er det? - Den dårlige tand.
Må jeg holde den?
Du fik ham til at forsvinde!
Han var levende. Han var virkelig.
Han ville have stjålet vores mad.
Mus må få min mad! Jeg er ikke sulten!
Han ville have ført bakterier med ind og bidt os, mens vi sover.
Mus er min ven, og du moste ham ihjel.
Nej, jeg gjorde ikke. Han har det fint.
- Snyder du mig? - Nej, Jack, jeg sværger.
Han er i sikkerhed derhjemme, i baghaven, med sin mor.
Hvilken baghave?
- Bor mus i en have på TV? - Her, lav en UFO med det her.
Hvorfor fortalte du ikke Nick, det er min fødselsdag.
- Fordi han ikke er vores ven. - Han ville give mig en gave.
Det burde du ikke lytte til. Du burde ligge og sove.
- Jeg har aldrig fået en gave. - Han mente det ikke.
Måske er det min hund, Lucky.
Vi kan ikke have en hund, der er ikke nok rum.
Der er ikke plads nok, med den gøen og kradsen.
- Lucky kradser ikke, han lover det. - Der findes ingen Lucky!
- Jo, der gør. - Nej, der gør ikke!
Du fandt på ham, han findes ikke!
Jack, det må du undskylde. Kom her, kom her. Undskyld.
Jeg er ked af det. Du har ret, det var ikke sødt.
Hvor går vi hen, når vi sover?
- Vi er lige her i Rum. - Men drømme...
Havner vi i TV, når vi drømmer?
Vi er aldrig andre steder end her.
Farvel Mus.
Må jeg åbne den?
Hvorfor skriger rumvæsnerne aldrig igen?
- De kan stadig ikke høre os. - Vi gør det endnu højere, okay?
Jeg dræber dig!
- Mor, den angriber mig! - Åh, nej...
Mor, hvad lugter så slemt?
Lort!
- Hvad er det for en lugt? - Undskyld, jeg brændte noget ost.
Jeg tænkte bare ikke.
Nej, det er ikke din stærke side.
Jeg ved det.
Sæt dig ned.
Tak...
Hvad syntes han om bilen?
Ja?
Jeg kender drenge.
Hvad med vitaminer? Det er spild af penge.
- Hvis vi fik en bedre kost... - Så kører vi igen.
Hvis du bare holdt op med at pive og var lidt taknemmelig.
Tak.
Du er satme vanskelig nogle gange.
Tak for alt.
Du kender bare intet til verdenen, som den er i dag.
- Nej. - Nej.
Hvem betaler elregningen? Hvem betaler for det hele?
Dig.
Og hvordan tror du, jeg kan fortsætte med det?
Hvad mener du?
Ingenting.
- Nej, hvad betyder det? - Jeg har været fyret i 6 måneder.
- Hvis du ellers bekymrede dig... - Hvad vil du gøre ved det?
- Leder du efter arbejde? - Der er sgu da intet arbejde!
- Hej med dig. - Han sover.
Det tror jeg ikke.
Holder du ham i skabet hele dagen? Og hele natten?
Har han to hoveder eller noget?
- Kom med i seng. - Hej, Jack.
- Lad os gå i seng. - Vil du have noget slik?
Kan du lide slik?
- Kom ud og få noget slik. - Kom med i seng.
Kom nu...
Lærte din mor dig ingen manérer, unge dame?
Hej, sønnike.
Kom væk fra ham! Rør ham ikke!
Rør ham ikke!
- Rør ham ikke! - Læg den væk!
- Nej! - Du må ikke larme!
Vil du have luft?
Ja? Vil du have luft?
Så luk røven.
- Rør ham ikke! - Satans...
Hvis du nogensinde rører mig sådan igen...
Hvis du hiver fat i mig igen... Så dræber jeg dig sgu.
- Forstår du det? - Du rører ham ikke.
Du må aldrig glemme, hvordan du fik ham.
Jack!
Undskyld jeg forlod skabet!
- Er du okay? - Jeg er okay.
- Er du kommet til skade? - Undskyld.
- Det er okay. - Jeg gør det ikke igen.
Mor, jeg er en drage.
Jeg er en drage.
Han har slukket for strømmen.
For man ser så mange underlige ting på det saneste...
- Så Alice... - Seneste.
Så Alice tænkte at næsten intet var umuligt.
Der var ingen grund til at vente ved den lille dør.
Mor.
Jack, husker du Mus?
Ja.
Ved du, hvor han er?
Det gør jeg.
Han er på denne anden side af væggen der.
Hvilken anden side?
- Jack, alt har to sider. - Ikke en oktagon.
- Jo, men... - En oktagon har otte sider.
Men en væg, en væg er sådan.
Vi er på indersiden, musen er på ydersiden.
- Ude i rummet? - Nej i verden.
Det er tættere på end rummet.
- Jeg kan ikke se ydersiden. - Jeg har sagt andre ting, ja.
Jeg troede, ikke du forstod det. Nu er du er ældre og klog og forstår det.
Hvor tror du gamle Nick finder vores mad?
- Fra TV, med magi. - Magi findes ikke.
Hvad du ser på TV er billeder af rigtige mennesker og ting.
Dora findes virkelig?
Nej, Dora er tegning.
Andre mennesker med ansigter som os.
Det er billeder af rigtige ting.
Andre ting du ser der er også virkelige.
Rigtige have, rigtige træer, rigtige katte.
- Passer ikke, hvordan kan de være der? - Jamen, det kan de bare.
De findes derude i verden.
Jack, kom nu.
Du er så klog, jeg ved, du har tænkt på det.
Må jeg få noget andet at spise?
- Se det blad, kan du se det? - Hvor? Jeg kan ikke se et blad.
Kom så skal du se.
Lidt tættere på.
Kan du se det?
Nej mor, det er ikke et blad, blad er grønne.
- Ja på træerne, så falder de af og dør. - Hvor er alle de ting henne?
Træer, hunde, katte og græs?
Vi kan ikke se det ud af ovenlysvinduet, vi kigger opad ikke sidelæns.
Du narrer mig.
- Du lyver, så det står efter. - Jack!
Du var for ung til at forstå det, jeg kunne ikke forklare det før nu.
Jeg lyver ikke, jeg forklarer det, du er fem år og forstår det nu.
Du er fem nu og kan forstå verden, Du må forstå det, forstå det okay?
- Vi kan ikke fortsætte sådan, hjælp mig. - Jeg vil være fire igen.
Kan du huske hvordan...
Husker du, at Alice ikke altid var i eventyrland?
Hun faldt dybt dybt ned i et hul.
Jeg var heller ikke altid i Rum. Præcis som Alice.
- Jeg var en lille pige ved navn Joy. - Nej.
Jeg boede i et hus, med min mor og min far.
- Du ville kalde dem bedsteforældre. - Hvad for et hus?
Et hus i verden, med en baghave. Og en hængekøje.
- Vi svingede i hængekøjen og spiste is. - Et hus fra TV?
Nej, Jack et rigtig hus, ikke fra TV, hør nu hvad jeg siger.
Da jeg var lidt ældre, da jeg var 17 gik jeg hjem fra skole...
- Hvor var jeg? - Stadig oppe i himlen.
En mand lod som om, hans hund var syg.
Gamle Nick, jeg kender ikke hans rigtige navn.
- Han lod som om hans hund... - Hvad hed hunden?
Jack der var ingen hund.
Han ville narre mig, der var ingen hund, gamle Nick kidnappede mig.
- Jeg vil høre en anden historie! - Nej, du er nødt til at høre den her.
Han låste mig inde i sit haveskur, her. Rum er skuret.
Han låste døren. Kun han kender koden til låsen.
Kun han kender den, jeg har været her, i syv år, jeg har boet her i syv år.
Den historie er kedelig!
Jack, verden er så stor.
Så stor, at du ikke ville tro det. Rum er bare en rådden del af den.
Rum er ikke rådden, kun når du prutter.
Jeg tror ikke på din rådne verden.
Mor.
Her er varmt igen.
Mor.
Æggeslange er vores længste ven og den smarteste.
Smelteske er bedst at spise med, fordi den har god facon.
Labyrinten er den mest snoede.
Den skjuler ting, så jeg ikke kan finde dem.
Toilet er bedst til at få pøller til at forsvinde.
Lampe er den klareste, undtagen når strømmen fjernes.
Du er den bedste til at læse og synge.
Undtagen på en dårlig dag.
Jeg er den bedste til tegning og hop, til at kravle og næsten alt.
Men skildpadden er ikke længere bange for hende.
Hun er større og skjoldet er meget hårdere.
Er skildpadder virkelige?
Ja helt virkelige.
Jeg havde en kæleskildpadde.
Krokodiller og hajer?
Ja, de er også virkelige.
Virkelig?
På en måde.
Det er rigtige mennesker, men de har klædt sig ud.
De lader som om, de levede for hundrede år siden.
Bare TV?
Du begynder at forstå.
Når gamle Nick kommer tilbage, sparker jeg ham bagi.
Ved du hvad? Engang prøvede jeg at sparke gamle Nick bagi.
Jeg gemte mig bag døren.
Jeg holdt låget fra toiletcisternen. Den plejede at have et låg, -
- det tungeste herinde.
Og da han kom ind, slog jeg ham i hovedet, med det.
Men jeg dummede mig. Han lukkede døren, og greb mig om håndleddet.
Det er derfor, det gør ondt nu.
Vi kunne vente, til han sover, og dræbe ham.
Ja, vi kunne, men... Men hvad så? Vi ville løbe tør for mad.
- Vi kender ikke koden til døren. - Bedstemor og bedstefar kunne komme.
Jack, de ved ikke, hvor vi er. Rum er ikke på noget kort.
Jack, hør, vi har en mulighed.
Vi overså den næsten, men vi har en chance.
Så du skal hjælpe mig. Du skal hjælpe mig med at narre gamle Nick?
Jeg forstår det ikke.
Jeg gør dit ansigt så varmt, at gamle Nick kører dig på hospitalet.
Og når du kommer frem, siger du til lægerne: "Hjælp, politi".
- Måske næste år, når jeg er seks. - I aften.
Det skal være i aften, Jack.
Vi siger til gamle Nick, at -
- på grund af strømmet gik, frøs du så meget, at du fik feber.
I morgen.
Nej, jeg er din mor. Nogle gange må jeg bestemme for os begge.
Det er okay, du skal være slap.
Vær slap, du skal ikke bevæge dig eller tale, du er for svag, okay?
Hvad laver du? Hvad laver du?!
Undskyld, du skal lugte syg.
Det er okay, vis mig hvordan du trækker sedlen op af lommen.
Når du er på hospitalet... Hvad er det?
Se, du har et stykke af mig, hele tiden.
Læg den tilbage i lommen.
Det er okay, og du skal være stærk.
- Jeg er bange. - Jeg ved det.
Kom nu.
Det er okay.
- Der var du... - Du ved, hvordan det fungerer.
- Ikke en lyd, før døren er lukket. - Undskyld.
Jack er syg. Det var meget koldt.
- Det er din egen skyld. - Her var koldt, nu brænder han op.
- Giv ham noget smertestillende. - Jeg prøvede, men han kaster det op.
Lad være.
Lig stille?
Han brænder op. Jeg skaffer noget stærkere.
Han er fem, han er dehydreret, han har feber.
- Han skal bruge antibiotika. - Hold kæft og lad mig tænke.
- Jeg skaffer noget i morgen aften. - Nej, han skal på skadestuen, nu!
- Stop hysteriet. - Jeg beder dig!
Skal jeg stadig af sted?
Nej, ikke denne gang.
Det er okay.
Husker du, hvordan Edmond trak sin ven ud af sækken?
Og skjulte ham, og selv kravlede ned i sækken.
Og lå helt stille, indtil vagterne kom.
Det er det, du skal gøre.
Det er endnu sværere end at spille syg, fordi du skal...
... spille død. Jeg ruller den over.
- Jeg vil ikke være død. - Du lader bare som om.
Gør dig stiv.
Jeg ruller dig ind i tæppet, så gamle Nick ikke kan se, at du er i live.
Gamle Nick vil samle dig op. Stiv, stiv, stiv.
Og denne gang, skal du ikke være slap. Du skal være super-stiv.
Som en robot.
Det vil ryste, sådan vil det føles.
Sådan ved du, at gamle Nick kører.
Det betyder, at han har travlt, og det er tid til at rulle. Uden en lyd.
Og jeg vil være der hele tiden i dit hoved. Nu! Rul! Vrikke, vrikke!
Mor, jeg kan ikke!
Gamle Nick kommer og samler dig op, han tager dig med udenfor, -
- og han lægger dig i sin bil.
Og han vil finde et sted at...
- At lægge dig. - Nej.
Men det er helt fint. For du vil rulle dig ud, og stikke af.
Hænderne sådan. Der var for mange omgange, vi forkorter tæppet.
Godt.
Rul, rul, Jack! Kom så, rul!
- Du er der, vrik! - Jeg hader dig!
Så, så.
Bil, vrikke ud, spring, løb.
Du springer, når I kommer til det første stop skilt, -
- når bilen holder stille. Du skriger, når du ser nogen.
Du siger: "Min mor er Joy Newsome".
- Siger det til hvem? - Den første person du ser.
En rigtig, virkelig person?
- Hvad hvis gamle Nick pakker mig ud? - Det gør han ikke.
Har du min tand?
Den er her, så jeg ikke mister den.
Du er fantastisk.
Du vil elske det.
Hvad?
Verden.
Huset med hængekøjen. Bedstemor og bedstefar.
Og dig?
Ja.
Hold dig stiv. Beklager, Jack. Hold dig stiv.
- Du kan godt. - Antibiotika.
Hvad laver du?
Han fik det værre i nat.
Han vågner ikke op.
Lille stakkel.
- Det må have været temmelig alvorligt. - Du dræbte mit barn.
Tag det roligt, lad mig se.
- Rør ham ikke! - Godt.
- Er du sikker? - Om jeg er sikker?
- Han kan ikke blive her. - Nej.
- Hvor skal du køre ham hen? - Det ved jeg ikke.
- Jeg tænker. - Et smukt sted.
Det kan ikke være her, her vil jeg mærke ham.
- Godt. - Et sted med træer.
Træer, ja.
Jeg vil have du sværger, du ikke ser på ham, med dine beskidte øjne.
- Sværg at du ikke kigger på ham! - Jeg sværger.
- Der er en time til det bliver mørkt. - Nu!
- Jeg kan ikke holde det ud! - Godt.
- Forsigtigt! - Godt.
Jeg klarer det.
- Forsigtigt. - Jeg klarer det.
Tilbage.
Ansigtet mod væggen.
Bil.
Vrikke dig ud.
Spring. Løb. Nogen.
Forbandede tøs.
Boumer! Beklager, så dig ikke.
- Undskyld. Er din lille pige ok? - Alt under kontrol.
Har hun været ude for en ulykke? Vil du have jeg ringer til nogen?
- Hjælp! - Jeg tager mig af det.
- Hvad er det du har der, skat? - Kom nu.
- Er det til mig? - Kom nu.
Hvorfor passer du ikke dig selv?
- Mor, hjælp mig! - Jeg ringer til politiet.
Kom her, sit.
Hej.
Dette er Boumer, han gør ikke noget. Er straks tilbage, jeg ringer lige.
En rød ladvogn, hun løb væk fra en fyr, der tog fat i hende.
- Jeg forsøgte at stoppe ham. - Tak.
Hej.
Jeg er betjent Parker. Hvad er dit navn?
Jack.
Kan du tale højere?
Godt.
Så...
Har du et andet navn...?
Jack?
Nå, okay.
Kan du fortælle mig, hvor gammel du er?
- Jeg er fem. - Fem.
Okay.
Kan du fortælle mig, hvor du bor?
Hvorfor tilkalder vi ikke børneforsorgen?
Har du en mor, Jack?
- Mor. - Godt. Har hun et andet navn?
Jeg kan ikke huske det.
Hvor er mor nu?
- Rum. - Hvor?
Jack, hvor er det rum?
Den mand i ladvognen, er det din far? Eller din mors kæreste, kender du ham?
Hvad er det, Jack?
Et lille stykke af mor.
Det er i orden.
Tak, Jack, du gjorde det rigtigt godt.
Jack, kan du genkende noget?
Jack, noget som helst?
Dit værelse, Jack. Hvad er der udenfor?
Det ydre rum.
- Nej. Verden. - Mon knægten er på stoffer?
Da du gik ud af døren...
- Nej, du kunne ikke? - Vi kan ikke åbne døren.
Jeg tror, han tilhører en slags kult. Tanden, langt hår.
Er der dagslys i dit værelse?
- Hvor mange vinduer? - Nul.
- Hvordan kommer solen så ind? - Gennem ovenlys.
Ovenlysvindue? Perfekt.
- Du bor i et hus med et ovenlysvindue? - Rum er ikke et hus.
Godt.
- Det er... - Ja?
- Du får mere ud af ham, når han har sovet. - Tom, giv mig et sekund.
- Rum er et skur. - Jack, et skur? Dygtig dreng.
- Det er en nål i en høstak. - Hvad fik dig til at hoppe af bilen, Jack?
- Mor sagde det, i mit hoved. - Hvad præcis sagde hun?
- Spring når den stopper, men kunne ikke. - Hvad gjorde du så?
Hvad gjorde du?
Tredje gang.
Tredje gang, Jack?
Tredje gang den kørte langsomt, alt røg til siden.
- Og så stoppede den, og jeg sprang. - Jeg forstår.
Jeg forstår.
Central, lyt opmærksomt, har en nogenlunde placering.
Sydpå ad Elm. Tre stop efter krydset.
Kig efter et skur med et ovenlysvindue. Og kig på de seneste satellitbilleder -
- efter en rød ladvogn i indkørslen. - Utroligt.
Du gjorde det godt, Jack.
En mulig gidselsituation.
Bliv hos drengen.
Det skal nok gå, Jack. Bare slap af.
Parker. Kig på det skur.
Indenfor?
Mor!
Åben døren. Åben!
- Jack! Hvor er han? - Mor, jeg er i bilen!
Mor!
- Kan vi gå i seng? - Ja.
De kører os et sted hen, hvor vi kan sove.
Nej, seng...
I Rum.
Mor!
God morgen, sovetryne.
Jeg ventede så længe på, du skulle vågne, at jeg faldt i søvn igen.
- Er vi på en anden planet? - Den samme, blot et andet sted.
Det her er...
Et soveværelse på et hospital.
- Er vi syge, eller lader vi som om? - Vi er ikke syge, lige det modsatte.
- Hvor længe skal vi være her? - Ikke så længe.
Bedstemor kom i går aftes. Og hun henter os, når de siger vi er klar.
Og bedstefar?
Men han var på arbejde, men kommer hjem med et fly.
Jeg tissede i sengen før, undskyld. Det var et uheld.
Pyt med det.
Hallo?
Ja.
Lige nu.
Ja, det ville være fantastisk. Kan du komme med det om 20 minutter?
Tak.
Løft. Godt.
- Mor, der er spild. - Vi køber nye.
Som søndagsgave?
Der kommer mange gaver, ikke kun om søndagen.
Mor, hvor er badekarret?
Der er et brusebad, plasker mere.
Jack, kom her.
Det er os.
Mor, vil han finde os?
Nej.
Han vil aldrig finde os.
Kom.
Bad før sengetid, det er reglen.
Der ikke er nogen regler, Jack, vi kan gøre, hvad vi vil.
- Har du ondt? - Nej.
Vil du komme ind?
Mor, døren tikker.
Okay.
- Godmorgen. - Hej.
- Kom. - Og I er vågne nu.
- Bare stil det her. - Okay, Jack.
Hej, Jack. Hvordan har du det?
Mit navn er Dr. Mittal. Og du sov, da jeg var her i morges.
- Er du sulten? - Vil du have morgenmad?
- Du må være sulten. - Jeg kommer med noget morgenmad.
Se hvad vi har her, pandekager og frugt.
Lad os se...
Pandekager.
Det er meget godt. Rigtig godt.
Vil du prøve? Du kan også få sirup på.
- Alt godt ud. - Prøv den sirup? Det er meget sødt.
Nå.
Jeg har noget godt med.
- Solbriller. - Godt.
Det vil være mere behageligt, hvis I går udenfor.
Og solcreme til ham, hovedsageligt.
- Dette er vigtigt, til Jack. - Er det virkelig nødvendigt?
Der er mange bakterier i luften, han skal vænne sig til.
Og min kollega ordinerer...
Dette til smerterne i håndleddet indtil operation.
Og det til at hjælpe dig med at sove.
- Ved behov. - Forstået.
Tak.
Kom nu, Jack, lad os prøve en pandekage.
Har du haft tid til at tænke over, hvad vi talte om i morges?
Ja, jeg tænkte, tak, men...
Jeg ønsker at komme hjem.
Godt.
- Du kender min mening. - Ja.
Med alt, hvad I to har været igennem og...
- Jack skal evalueres ordentligt. - Der er ikke sket noget med Jack.
- Jeg forstår. - Han skal nok klare sig, ikke?
Den vigtigste ting du gjorde, var at få ham ud, mens han stadig var plastisk.
Hvad?
- Jeg er ikke plastik. - Hvad sagde du, Jack?
- Han siger, han er ægte, og ikke plastik. - Der fik du mig, Jack.
Du er ægte, og du er meget modig.
- Lad os snakke om det senere. - Far?
Far!
Vi kunne ikke vente længere.
Helt i orden, intet problem.
Hej, Jack, tak fordi du reddede vores lille pige.
Jeg har været i verden i 37 timer.
Jeg har set pandekager og trapper.
Og fugle, og vinduer og hundredvis af biler.
Skyer, politi og læger. En bedstemor og bedstefar.
Men mor siger de, ikke længere bor sammen i huset med hængekøje.
Bedstemor bor der sammen med sin ven Leo nu.
- Og bedstefar bor langt væk. - Undskyld.
Jeg har set folk med forskellige ansigter,
Og mange folk taler på én gang.
Vi bekræfter, at en person netop er blevet anholdt.
Verden er ligesom en TV planet. Sendt på samme tid.
Så jeg ved ikke hvem og hvor jeg skal kikke og høre efter.
Jeg ønsker bare at komme hjem.
Der er døre og porte. Og bag hver dør, er der noget indeni.
Og en anden udvej.
Og tingene sker bare, det stopper aldrig.
Desuden...
Verden skifter hele tiden lysstyrke og varme.
Og der flyder usynlige bakterier overalt.
Da jeg var lille, kendte jeg kun små ting.
Men nu hvor jeg er fem år, ved jeg alt.
- Går vi ud i det her? - Okay, bare tag ham i armene.
- Kom nu, Jack. - Jack, vi elsker dig.
Frøken Newsome, Kanal 5.
Bare rolig, de keder sig snart. Bagsiden er godt beskyttet.
Vi har foretaget de nødvendige foranstaltninger -
- så hvis du vil holde gardinerne nede.
Vi er hjemme nu.
Jeg er udenfor, hvis I har brug for noget.
- Din far taler med advokaten. - Vil du have skoene af?
- Er du okay? - Lad os gå nedenunder.
Du kan godt.
Sådan, langsomt.
- En mere. - Hej.
Velkommen hjem skat. Jeg er meget glad for at se jer.
- Også mig. - Jack, det her er Leo.
Leo har været vores ven, siden din mor var lille.
- Jack. Kom nu, Jack. - Okay, så fortvivl ikke.
- Bare rolig skat, det er okay. - Undskyld.
Jack.
Hvad kan jeg hente? Er der nogen, som er sulten?
- Vi har alt. - Folk har været så rare.
Jack, vil du have noget at drikke?
Mormor spurgte dig om noget. Vil du have noget? Er du sulten?
Juice.
Han vil gerne have juice.
- Godt, det er på vej. - Tak.
- Vil du...? - Jeg har det fint.
Du ved, når mormor spørger dig om noget, kan du svare hende.
Der er ingen grund til, at sige alt til mig.
- Mor, hvad er det? - Legetøj, gaver til dig.
Fra folk, som er glade for, at vi vendte sikkert hjem.
Hvilke folk?
Bare folk.
Hvor er is i hængekøjen?
Jeg ved det ikke, vi kikker på det senere.
Hvad er det? Lad mig se.
- Hvor har du det fra? - Dernede.
Har du en hund?
Det er Leos hund, Seamus.
Den er på besøg ved en ven, udenfor byen.
- Lever livet på landet. - På hospitalet fik vi at vide -
- at vi skulle undgå kæledyr, indtil immunforsvaret var oppe igen.
Hvad?
Advokaten sagde, at de forventer at appellere, men de venter på retssagen.
Han ville snakke om alt. Men jeg sagde, ikke i dag.
Jeg gjorde det klart, der ikke ville være yderligere kontakt.
Ingen udsagn. De skal respektere vores familie.
Undskyld, undskyld.
- Vil du have noget at drikke, Bob? - Tak.
Whisky... eller hvad du har.
Skat, er der noget, du vil have?
Eller noget du vil lave...?
Sådan, du er der næsten.
Kom.
Ja...
Dette er din mors værelse, Jack.
Måske kan vi klippe håret imorgen, hvad siger du til det, Jack?
- Mor. - Hvad?
Det er sandt.
Han siger, at det er der, hans styrke er.
Ja.
Så lader vi det være. Vi er nedenunder.
- Det er virkeligt godt, Nancy. - Vil du prøve lidt?
- Det er æbler, du kan godt lide æbler. - Hvad så med noget is?
Hvad siger du?
- Tak. - Du kan sige det højere end det.
- Det er okay. - Tak for at være så høflig.
- Isen gør ondt. - Du har hjernefrys, Jack.
Spis langsomt, okay?
Jeg tror, jeg går i seng.
Hvad er der galt?
- Nej. - Hvorfor har du så travlt?
Det har været en lang dag.
- Du har ikke sagt et ord til Jack. - Joey. Joey.
Vi behøver ikke at tale om det nu.
Jo, vi gør far.
Se på ham.
Far.
- Robert. - Vær sød.
Far.
Undskyld.
- Undskyld, jeg kan ikke. - Robert...
- Joy... - Spyt ud, kom så.
- Vi går i seng. - Nej! Joy! Robert.
Hvor er bedstefar?
Han var nødt til at tage hjem.
Vil du lege med noget af det legetøj?
- Ved du, hvem det er? - Det er dig.
Ja, det er mig.
Og Stacy Benton.
Heather Noel og Laura Sullivan.
Vi var på et stafethold.
Jeg var den sidste stafet, jeg var hurtig.
- Vi løb på bane. - Rigtige baner?
På et stadion.
- Ved du, hvad der skete med dem. - Nej.
Intet, de levede deres liv, intet skete med dem.
Jack, væk fra vinduet.
Jack?
Vi skal også diskutere en strategi overfor medierne.
Ikke endnu, vi er ikke parate til den snak endnu.
Forstået.
Der kommer udgifter, i fremtiden.
Et interview i bedste sendetid, bare et giver mange penge.
Hvor længe skal vi være her?
Vi bor her nu, Jack.
Det er alt, jeg kan fortælle dig, jeg er sikker på Nancy ved mere.
Hun ringer til dig.
- Tak. - Tak igen.
Okay, såh.
Hvad skal jeg mon lave nu?
Tænk hvis der var nogen her -
- der ville lege med mig, eller snakke med mig.
Nå, det er der ikke.
Jeg er ret sulten. Nu ved jeg det. Jeg har noget i køkkenet
Åh ja, jeg tror der er noget meget -
- lækkert i køkkenet tror jeg. Lad mig se engang.
Jeg vidste ikke du var oppe?
Rigtig godt, har jeg ret?
Jeg kan også lide dem her. Lidt søde men meget gode.
- Har du virkelig en hund? - Ja.
Den hedder Seamus.
Den er meget lille og ikke særlig klog.
Du må se den en dag.
Den giver pote.
Jeg har haft en hund ved navn Lucky.
- Men den var ikke ægte. - Okay.
Han boede i Rum.
Har vi nogle bløde skyer i himlen?
Det ligner en god dag, hvem af dem er dig?
Ham der?
Hvem er det?
- Hvad er det? - En hval.
Den ser blod under isen, så den vil ud og dykke.
Undskyld.
- Tænk ikke på det, vi er snart færdig. - Okay.
Jeg vil godt se din tegning senere.
- Tænk ikke over det. - Jeg vidste ikke, han gik ned.
- Det er helt normalt. - Nogle gange taler hun ikke til mig.
Det er naturligt, det tager tid at hele, hun har kun været her ti dage.
Jack gå nedenunder er du sød.
Nu.
Jack!
Kom her.
- Se du har alt det legetøj. - Jeg vil ikke have det.
Alle børn ville være glade for dem, du har knap nok rørt dem.
Prøv dit Lego, se dem her.
Sæt dem sammen sådan her, kan du se hvordan jeg gør?
Prøv selv nu.
Er det sjovt?
Jack.
Kan du sige noget?
Jack!
Han skal lege med noget reelt, ikke lukke sig inde i spil på telefonen.
- Han klarer sig godt. - Måske.
Han får ikke min mobil, så giv ham ikke din.
- Okay jeg lader være. - Godt.
Jeg ønsker at han binder sig til noget.
Joy.
Joy, han klarer sig rigtig godt.
Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Jeg skulle være glad.
- Du skal bare slappe af okay? - Nej, jeg skal ikke hvile.
- Det sagde lægen. - Nej, han gjorde ej -
- det var en personlig samtale, du ved ikke hvad han sagde.
- Du er umulig. - Det er jeg ked af.
- Nej du er ej. - Nej nemlig, det er jeg ikke.
- Du ved ikke, hvad der sker i mit hoved. - Jamen lad mig høre.
- Jeg har bedt dig om det. - Fremover vil det være alt du ser.
Når jeg ser på dig Joy, så ser jeg min datter.
Du har ikke brug for mig. Du har klaret dig fint uden mig.
Hvordan kan du sige det?
Tror du, du var den eneste, hvis liv blev ødelagt.
- Det er præcis, hvad jeg tror. - Hvad hvis nogen tog Jack fra dig?
- Hold mund. - Rolig nu.
Se på ham, du burde tænke på ham.
Du skal ikke fortælle mig, hvordan jeg passer på min søn.
Jeg beklager at jeg ikke er sød længere.
Hvis nu ikke din stemme konstant sagde, vær sød, inde i mit hoved.
Så havde jeg aldrig hjulpet fyren med hans skide syge hund.
Bliv der, Jack.
Jeg ringer til advokaten.
Jeg hader dette sted.
Hvad synes du vi gør med gåturen?
Du skal vide, at du styrer interviewet.
Hvad du har det godt med, taler vi om, -
- er du utilfreds, siger du til, og vi tager et nyt spørgsmål.
- Og jeg vil... - Min advokat sagde det var fint.
- Du ser godt ud. - Tak.
Filmer.
Troede du nogensinde, at du ville se dette hus igen?
- Jeg håbede. - Håbede, ja.
- Det var alt, jeg kunne gøre. - Selvfølgelig.
Tænkte du på begivenheder fra din barndom...
Det er tid til at gå ned, Jack, kan du huske hvad din mor sagde?
... så mange fjollede ting, jokes med venner...
- Er her ikke lidt varmt? - Jo, lamperne.
Lamperne bliver meget varme.
Når man lytter til dig, får jeg indtryk af, at du til tider har tænkt, -
- at Gud havde forladt dig.
- I de mørke øjeblikke... - Ja.
Overvejede du selvmord, bare for at undslippe?
Jeg tror, at min klient...
- Jeg har det fint. - Et øjeblik, tak.
Jeg har det fint, kan jeg få et lommetørklæde?
Selvfølgelig, kan vi give hende et lommetørklæde?
- Det er svært at tale om det. - Jeg tror jeg gerne.
- Undskyld. - Du behøver ikke at undskylde.
Det forventer ingen af dig.
Du er ikke lavet af sten, du må gerne græde.
Skal vi fortsætte til næste spørgsmål?
- Lægger du lommetørklædet under stolen? - Ja.
- Sådan der. - Jeg har det fint.
- Godt. - Okay.
Nå.
Da Jack kom...
- Gjorde det en forskel? - Da Jack kom, ændrede alt sig.
Han var så smuk, og...
Jeg vidste bare, at jeg måtte beskytte ham.
Selvfølgelig.
Når han bliver ældre, -
- vil du så fortælle Jack, om hans far?
Jack er ikke hans.
Er han ikke... Siger du, at der var andre mænd?
Nej.
En far er en mand, der elsker sit barn.
Det er helt rigtigt, men -
- det biologiske forhold... - Det er ikke et forhold.
Jack er udelukkende min.
Da han blev født, overvejede du nogensinde, at -
- bede din kidnapper, om at fjerne Jack?
- Fjerne? - At efterlade ham ved et hospital, -
- hvor han ville blive fundet.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Så Jack kunne være fri.
Det er det ultimative offer, og det forstår jeg, -
- men overvejede du, at han kunne få en normal barndom?
- Men han havde mig. - Selvfølgelig.
Men var det, det bedste for ham?
Mor?
- Mor! Mor! - Jack, hvad sker der?
Hvad sker der?
Joy! Kom her, Jack, kom!
- Ring 112. - Mor!
Jeg er her, skat.
Farvel.
Hallo?
Hej.
Hvordan har hun det?
Øjeblik, han er ovenpå.
Jack!
Kom her.
Det er til dig.
- Sig hej. - Hej.
- Er du der? - Mor.
- Hvordan har du det? - Kom hjem.
- Det kan jeg ikke endnu, jeg... - Kom hjem, nu!
Jeg kommer snart hjem, det tager bare lidt...
Jeg bestemmer for os begge.
Jack?
Leo?
Der er så meget plads i verden.
Der er mindre tid, fordi tiden skal spredes, -
- ekstra tyndt, ud over alle stederne, ligesom smør.
Så alle siger: "Skynd dig, lad os komme videre".
"Mere fart på!" "Se at blive færdig!"
Mor havde så travlt med at komme i himlen, at hun glemte mig. Fjollede mor.
Så rumvæsnerne smed hende ned igen.
Og ødelagde hende.
Godt.
Er du klar?
- Vil du hjælpe med at bære varerne? - Ja.
- Er det okay? - Ja.
Tak, den er ikke så tung.
Godt.
- Har I været på indkøb? - Ja.
Vi skal bage cupcakes.
- Hav en god dag. - Vi ses.
- Det er du god til. - Jeg har prøvet det før, i Rum.
Virkelig?
- Hvad lavede du ellers? - Mange ting.
Jeg savner det nogen gange.
Og det var ikke frygteligt småt?
Det gik i alle retninger, helt til enden. Det sluttede aldrig.
Og mor var der altid.
- Men klædeskabet var småt. - Ja?
- Hvad lavede du i klædeskabet? - Sov.
Når gamle Nick kom.
- Jeg vil se mor. - Ja, det ved jeg.
Hun skal være alene, i et lille stykke tid.
Jack, en herude vil gerne hilse dig.
Jack, her, lad mig ordne det. Lad os gå ud og se.
Jack, hils på Seamus.
Vil du klappe ham?
- Sådan der, så har han det godt. - Har han det godt?
Ja, det gør godt så prøv selv at gøre det.
Den bevæger sig.
Bedstemor?
- Ja? - Jeg skal bruge saksen.
- Til hvad? - Til at klippe mit hår.
- Vil du virkelig gøre det? - Jeg vil sende det til mor.
Hvorfor?
Hun skal bruge styrken.
Jeg vil sende det til hende, eller du kan tage det med til hende.
- Jeg kan hjælpe dig, hvis du vil. - Ja, tak.
Godt!
Vi gør det rigtigt, jeg har villet klippe det hår, i meget lang tid.
Kom. Jeg plejede at klippe din mors hår.
Og din bedstefars. Jeg håber, jeg stadig kan.
Tror du det vil virke?
Kan min styrke også blive hendes?
Selvfølgelig kan den det.
Vi har alle hjulpet hinanden med at være stærke. Ingen er stærk alene.
- Du og din mor, I hjalp hinanden, ikke? - Jep.
Du og jeg, og Leo. Vi har alle den samme styrke.
Det har vi.
Er du klar?
Du må ikke bevæge sig.
Her, se?
Se?
Hvad synes du?
Jeg kan ikke tåle sæbe i mine øjne.
Tag håndklædet, hvis du har brug for det.
- Ikke i min mund. - Ja.
Dette er den bedste del.
- Det føles godt? - Ja.
Godt.
Lad os se.
Ja.
Jeg elsker dig, bedstemor.
Jeg elsker også dig, Jack.
Det må du undskylde, Jack.
Det er i orden.
Du må ikke gøre det igen.
Jeg lover det.
Har du det bedre nu?
Ja, så småt.
- Jack. - Ja?
Bedstemor gav mig den.
Det hjalp mig med at få det bedre.
Du reddede mig. Igen.
- Må jeg... - Nej.
Ikke flere tilbage, beklager.
Okay.
- Jeg er ikke god nok som mor. - Men du er Mor?
Det er jeg.
Det er jeg virkelig.
Jeg vil lege med Aaron nu, han er min ven.
Så gør det.
Da jeg var fire, kendte jeg ikke til verdenen.
Og nu vil mor og jeg bo her for altid og altid. Indtil vi er døde.
Dette er en gade i en by, i et land ved navn Amerika.
Og jorden er en blå og grøn planet.
Den drejer rundt, så jeg forstår ikke, hvorfor vi ikke falder af.
Så er der det ydre rum. Og ingen ved hvor himlen er.
Og mor og mig har besluttet, at fordi vi ikke ved, hvad vi kan lide -
- prøver vi alt.
Der findes så mange ting herude.
Og nogle gange er det skræmmende, men det er okay.
Fordi vi er stadig kun dig og mig.
Kan vi gå tilbage til Rum?
Jack.
Bare på besøg?
Pas på trinene.
- Er det Rum? - Ja.
Er det krympet?
Hvor er alting henne?
Indsamlet som bevismateriale.
Som bevis på, at vi var her.
Det er fordi døren er åben.
Hvad?
Det kan ikke rigtig være Rum, hvis døren er åben.
Vil du have jeg lukker den?
Nej.
Jack, kan vi gå?
Farvel, plante.
Farvel, stol nr. 1.
Farvel, stol nr. 2.
Farvel, bord.
Farvel, klædeskab.
Farvel, vask.
Farvel, ovenlys.
Mor, sig farvel til Rum.
Farvel, Rum.
Danske tekster: SUBLiME
Udgivet på Hounddawgs